Egy kerületi népegészségügyi program tervezése - Esettanulmány - Kollányi, Zsófia; Laczkovich, Anna; Bernáth, Gábor; Váradi, Balázs (Multidiszciplináris Egészség és Jóllét, 2026)
Bevezetés: A tanulmány esettanulmány-jelleggel mutatja be egy budapesti kerület nép-egészségügyi szakpolitika-tervezési folyamatának első fázisát, középpontban az egészségügyi szükségletek felmérésével és a beavatkozások megtervezésével. A Budapest Intézet 2023 őszén nyert el egy megbízást Budapest VIII. kerületének Önkormányzatától az egészséggel kapcsolatos szükségletek és a helyi egészségügyi szolgáltatások felmérésére, valamint egy jelentős egészségnyereséget kínáló, rászorultság alapján célzott, az Önkormányzat költségvetési és szervezeti kapacitáskorlátait is figyelembe vevő népegészségügyi program kidolgozására.Módszertan: A módszertanban vegyes megközelítést alkalmaztunk: kvalitatív adatgyűjtésként 18 félig strukturált interjú készült egészségügyi dolgozókkal és önkormányzati munkatársakkal, valamint öt fókuszcsoportot szerveztünk 40 év feletti kerületi lakosokkal. A kvantitatív elemzés adminisztratív adatbázisokra épült, beleértve a KSH népszámlálási adatait, a NEAK háziorvosi ellátottsági adatait, és egy speciális, szegregátumok egészségügyi helyzetét feltáró országos adatbázist.Eredmények: Az eredmények jelentős területi egyenlőtlenségeket tártak fel a kerületen belül. Kiemelkedően magas volt a szív- és érrendszeri halálozás, az asztma és COPD miatti kórházi felvételek száma, valamint aggasztóan alacsony a mammográfiai szűrések igénybevétele, különösen a szegregált területeken. A gyógyszerek kiváltása elmaradt az országos átlagtól, ami  utalhat az anyagi hozzáféréssel vagy az előírások betartásával kapcsolatos problémára. A kerületi lakosok egy jelentős része (13%) nem jelentkezett be háziorvoshoz, 5%-uk pedig nem rendelkezett biztosítási jogviszonnyal. A reproduktív egészség területén kiugróan magas volt a terhességmegszakítások és a fiatal anyák aránya. A kvalitatív kutatás rávilágított az orvos-beteg kapcsolatok problémáira, a háziorvosi rendelők infrastrukturális hiányosságaira és a szakellátás hosszú várólistáira. Az alacsony társadalmi státuszú lakosok gyakran kerülik az egészségügyet táppénztől vagy biztosítás hiányától való félelem miatt.A kutatás alapján egy 15 pontos beavatkozási javaslatcsomagot dolgoztunk ki, amelynek kiindulópontja egy politikai, anyagi és szakmai erőforrásokkal is bíró népegészségügyi kabinet felállítása. Emellett ingyenes oltási programokat, a reproduktív egészség fejlesztését, az ellátók helyzetének fejlesztését és az ellátók és a lakosság közötti kapcsolatok javítását javasolják, például népegészségügyi profilú szakemberek és egészségmediátorok alkalmazásán keresztül.Következtetések: A tanulmány kritikusan reflektál a kutatási folyamat korlátaira is: az adathozzáférés nehézségei, az érintettek bevonásának akadályai, a különböző igazgatási szintek közötti kompetenciamegosztás, valamint a politikai határidők és szakmai megalapozottság közötti feszültségek mind befolyásolták a kutatómunkát. A szerzők hangsúlyozzák, hogy a helyi népegészségügyi tervezéshez elengedhetetlen lenne egy nyilvánosan elérhető, folyamatosan frissített országos adatbázis, amely támogatja a hátrányos helyzetű területek egészségügyi ellátásának tervezését és monitorozását.