A budai pannóniai képződmények - Müller, Pál; Magyar, Imre (Földtani Közlöny, 2020)
A pannóniai rétegek a Budai-hegyekben a tágabb értelemben vett Sváb-hegy fennsíkját és lejtőit fedik. Pontos korukról és a különböző fáciesű képződmények kapcsolatáról az irodalomban eltérő nézetek jelentek meg. Új lelőhelyek anyagának feldolgozása és a korábbi adatok, térképek értékelése révén kimutattuk, hogy a rétegsor egy ciklusnak tekinthető, s valószínű, hogy a Lymnocardium decorum zónába tartozik, esetleg alsó része valamivel idősebb is lehet (Lymnocardium ponticum zóna), kora így 8–9 millió év. Az összlet vastagsága változó, pontos adatok ugyan nincsenek, de valószínűleg helyenként nagyobb 150 méternél. A régebben leírt, a Disznófő-forrás melletti, csuszamlással helyére került réteget, amely lagunáris puhatestű faunát tartalmazott, eredeti településében sikerült megtalálni a normafai síugrósáncok közelében. A Budai-hegység első, egyértelműen brakkvízi, pannóniai kagylóegyüttesét Farkasréten, egy homokkőrétegben találtuk meg. A pannóniai rétegeknek a környék minden más neogén emeleténél lényegesen magasabb előfordulása az utólagos tektonikus kiemelkedés mellett a Pannon-tónak a világtengerekét meghaladó vízszintjét is türközheti. Nyilvánvaló, hogy a magas szinten (közel 500 m tengerszint feletti magasságig) elhelyezkedő üledékeket a rétegsor felső tagja, az édesvízi mészkő óvta meg a lepusztulástól. Nyitott kérdés viszont, hogy a Budai-hegyek többi részén (esetleg a Pilis hegység egy részén is) milyen vastag volt a pannóniai üledék, s mekkora területet boríthatott.