Észak-németországi tőzeglápok vízutánpótlásának értékelése különböző módszerekkel - Molnár, Sára (Hidrológiai Közlöny, 2025)
Az észak-németországi tőzeglápok többségénél a talajvízszint csökkenése tapasztalható a növekvő vízháztartási hiány miatt, ami a legújabb kutatások szerint az északi félteke egészére jellemző tendencia. Az ombrotróf tőzeglápok természetes liziméterként működnek, vízutánpótlásuk pedig kizárólag a csapadékból származik, ezért a talajvíz utánpótlásuk értékelése kiváló lehetőség lehet a régiójuk vízmérlegének vizsgálatára. Az éghajlati jellemzőkből számított és a modellezett vízmérlegük különbségéből antropogén hatásokra és klímaváltozás okozta változásokra lehet következtetni. Jelen vizsgálat természetes nyomjelzőket: izotópokat és főbb ionokat vizsgál a felszín alatti víz utánpótlásának becslésére. A nyomjelzők Schleswig-Holstein tartomány két tőzeglápjának különböző mélységekből vett vízmintáiból kerültek elemzésre. A felszín alatti víz utánpótlását a természetes nyomjelzők mélység menti koncentráció változásából lehet megbecsülni a csapadék izotóp és ion koncentrációinak, illetve a talajt és a transzport folyamatokat jellemző különböző paraméterek ismeretében. A mért és becsült paraméterek felhasználásával így különböző modellekkel szimulálásra került a felszín alatti víz utánpótlása 2018 és 2023 között. Egy éghajlati változókra alapozott talajvízmérleg-módszer 193 mm/év vízutánpótlást becsült, a Hydrus 1D modellezése 420 mm/év értéket adott, a kumulatív módszer 240 és 280 millimétert becsült a két vizsgálati területre, míg az izotóp modell az oxigén-18 és deutérium koncentrációi alapján 162 és 173 mm/év értékeket adott. Az eredményekből azonban mintavételi problémákra lehet következtetni, így megállapításokat csak kellő körültekintéssel lehet tenni.