A bomlás virágai: „Ahogy bomlott fel a vállalat, úgy jöttek egyre többen..." - Leveleki, Magdolna (Szociológiai Szemle, 2024)
Esettanulmányom egy kiemelt állami nagyvállalat piacvesztésével, bomlásával párhuzamosan zajló, ugyanabban az iparágban szerveződött kisipar, magánszektor születéséről szól. Miközben az állami vállalat üzemel, csarnokai sorra kiürülnek, a városban kisipari műhelyekben, családi- és panelházak pincéiben, tárolóhelységeiben éled újjá az elekronikai ipar. Tíz, húsz, harminc éve elektronikával foglalkozó dolgozók, akik a kényszerszabadságok és „állásidők” miatt munkanélkülivé váltak, akiket elbocsátottak, („felmondással, közös megegyezéssel” vagy anélkül), vagy akik csak elbizonytalanodtak jövőjükben, ily módon próbálják megteremteni megélhetésük új alapjait. Azt igyekeznek hasznosítani a nagyvállalat kapuján kívül, amit azon belül megszereztek: ismereteket, gyakorlatot, tapasztalatot, személyes, hivatalos és félhivatalos kapcsolatokat. Ritkábban az „óriási lehetőségek” reményében, sokszor csak szükségből, azzal próbálkozva, ami nekik megadatott.